Vi måste hitta ett gömställe. Jag har pålat Russell Edgingtons älskare.
- Är du galen? - Vart kan vi ta vägen?!
En människas hem vore bäst. Sookies...
- Det är uteslutet! - Borde jag bli rädd?
- Ginger, var bor du? - På andra sidan floden. Hur så?
- Vi behöver ditt hus, typ genast. - På grund av vampyrpolisen?
- Jag beklagar, men baren är stängd. - Jag har redan ätit. Bara TruBlood.
Kan du inte hålla dig i skinnet? Vi är på håret att få igenom förslaget.
Jag borde kyssa rövar i Oregon, inte städa upp efter dig i Louisiana.
- Det pågår inget oegentligt här. - Tyst, du ger mig ont i skallen.
Mannar - silvra honom.
- Var är han?! - I arbetsrummet.
Talbot, Talbot...
Nej...!
Min... Älska mig. Det är inte sant. Talbot!
Ja... Jag borde väl ha nämnt det.
Det finns en presenning på baksidan.
- Sånt här gör inte normala par. - Jag trodde att du släppt det där.
Vill du hellre sitta i soffan och titta på tv?
Jag gillade det förr. Du har förstört mig.
Det skulle vara skönt att slippa hitta fler lik i kåken.
- Är det för mycket begärt? - Han skulle döda dig.
Jag var tvungen att döda honom. Du måste lita på mig.
Gör du inte det?
Jo då. Jag försöker i alla fall.
- Men så är det sånt där som... - Som vad då?
Sånt som den hemliga mappen om mig. Russell Edgington visade den för mig.
Familjeträd och tidningsurklipp om mig. Han sa att den var din.
Det är sant. Jag ville ta reda på varför Eric är så intresserad av dig.
- Det är väl för vad du är. - Vet du vad jag är?
Nej, men jag försöker ta reda på det.
Jag vet inte hur det var på 1800- talet, men en sån mapp är läskig.
- Jag måste kunna skydda dig. - Men du måste lita på mig.
Jag är ingen sak som ska beskyddas.
Jag fixade Debbie själv. Jag är inte rädd för att slåss längre.
Du vill vara människa, men jag är nog hälften vampyr.
- Vad? - Jag brukar slänga ut folk nu.
"Jag ska upp tidigt och jobba" eller "Jag har nog fått vägglöss"?
- Jag brukar säga fästingar. - Vad blir det den här gången?
- Du kan stanna. - Bra svar.
Mycket bra svar.
Jag gillar din tatuering.
Olmekerna och mayafolket dyrkade tydligen jaguaren.
Den är stark och svår att fånga och den styr universum.
Jaså? Är det vad du tänker om dig själv?
Min high school hette The Jaguars.
Det var bättre. Men den är ändå snygg.
- Han är ju inte här! - Var fan är han, då?
- Varför har han inte bundit dig? - Sluta, jag kan inte tänka!
Stå still! Händerna på huvudet! Håll käft!
Är han polis? - Vad vill du ha? En lösensumma? Vi är inte så rika.
- Han vill ha pengar! - Va?
- Jag lämnar dig inte, älskling. - Hon är fri att göra vad hon vill!
- Du har ju kidnappat henne! - Va?! Hon kom hit frivilligt.
Va?
Är det sant? Du ska fan få stryk.
- Tala inte till henne på det viset! - Få mig inte att slå dig!
Jag är beväpnad! Håll käften!
- Varför tror han jag kidnappat dig? - Han våldtog mig dessutom!
- Det är min tjej! - Jag har inte våldtagit nån!
Ge mig bössan, älskling!
Din kärring, varför slog du mig?
Ge hit.
- Kalla mig inte för våldtäktsman. - Förlåt.
Jag kom inte på nåt bättre. Vi måste binda honom, han är väldigt stark.
- Jag hämtar handklovarna. - Han tar sig ur såna.
- Är han trollkarl, eller? - Rep. Lita på mig och ta hit rep.
- Det finns inget där nere. - Jag sa ju det.
- Det har blivit städat. - Jag är jungfru. Jag gillar ordning.
Din skrikande bartender, som bländats så att hon inte minns sitt efternamn-
- vet att ingen nånsin går ner dit med en skurhink.
- Och plötsligt är det helt sterilt. - Det bevisar inte ett dyft.
Om vi ändå hade en Magister som avgjorde saken.
Ta det lugnt, du har ju inte dödat nån.
Jag behöver bara en redogörelse från dig.
Webbkameror för Rådets skull.
Rådsmedlemmar, det är Nan. Hör ni mig?
Bra. Med anledning av vår försvunne Magister-
- som senast sågs på det här skitstället i Shreveport-
- har vi här Eric Northman, sheriff i område fem.
Le mot kameran, Eric.
Jag spetsade det lite.
Du har gått igenom nåt som ingen människa kan hantera.
- Men du är ju här. - Ja, men jag kan nog inte hjälpa dig.
- Har du funderat på... - Jag går inte till nån psykolog.
Jag vill inte blotta mitt innersta för nån.
Du kan väl tänka på saken?
Jag svarar.
- Arlene? - Arlene tänker ge sig på din brorsa.
- Varför det? - Det låter så hos honom. Tjejljud.
- Nog för att folk ska få njuta... - Njuta? Han verkar mörda henne.
Jag har två ungar och en gravid kvinna som behöver 9 timmars sömn.
Det är för barnets skull!
Jag knackade på, men de öppnar inte.
- Jag vet att det är sent... - Ingen fara, jag kommer om 5 minuter.
Jag måste sticka till lägenheterna. Vill du...
Turkarna såg hamnskiftande sjakaler redan vid Konstantinopels fall.
Aztekerna dog av erövrarnas hundar.
Varenda gång har det varit vargar som druckit vampyrblod.
Jag fann honom nästan i Augsburg 1945.
Hans vargar tjänade Wermacht.
Han försvann efter kriget och jag trodde han mött den sanna döden.
- Men nu har han återvänt. - Varför?
I svåra tider lägger sig Russell Edgington i människornas affärer.
Han säger att han vill förhindra att människan går under.
- Vi lever ju på henne. - Men nu finns TruBlood.
Människan är inte längre vår mat.
Edgington vill inte leva sida vid sida med människorna.
Han vill underkuva dem. Åt helvete med Rådet!
Det är vad Russell säger. Ordagrant.
- Dödades Magistern för det? - Magistern trotsade honom.
Han har kidnappat drottning Sophie- Anne. Om AVF skulle stå i hans väg...
Tja...
Varför anmälde du inte det här?
Det borde jag ha gjort, men Rådet har bara funnits i några hundra år.
Jag och Russell Edgington går nästan tusen år tillbaka i tiden.
Min familj mördades.
Allihop - av vargar.
Jag lyckades döda en och såg hur han förvandlades till människa.
Det är vargar av samma typ. I Sverige, i Tyskland, här...
Jag anmälde inte Russell Edgington för att jag själv vill döda honom.
Jag har väntat på det i tusen år.
Ja.
Ja, jag förstår. Jag flyger genast till Portland. Tack.
Va? Var det allt?
Rådet ska bedöma din redogörelse i ljuset av den troliga möjligheten-
- att jag har slösat bort en hel natts flygning på rena skitsnacket.
Men vissa anser att alla måste få yttra sig. Dessa amerikaner...
Miss Flanagan...
Russell Edgington är ett hot mot vår existens.
Men han är kung och har donerat en halv miljon till det AVF-
- som du hävdar att han vill krossa. Märkligt, va?
Bär in några kistor till sheriff Northman och hans...vad du nu är.
Ni har stängt tills Rådet sagt sitt.
Såja, hoppa lite så brösten skuttar.
- Gud, sätt på dig nånting. - Jag hör inte.
Jag ska sätta på mig nånting.
Hej.
Från baren.
- Hej, Sam. Det här är Nicole. - Natalie.
Vi har inte pratat så mycket.
- Är du hög? - Nej.
Men det är jag, vill du ha lite?
- Vill du att jag går? - Nej då, han gör ingenting.
Han vill bara dra ner mig. - Kolla på dig själv.
Vi är nakna och har kul och du bara står där.
Ni får ha hur kul ni vill, jag har gjort samma som ni och mer än så.
Säger han, ja. - Vad hände med den snubben?
Ni får inte störa grannarna mitt i natten.
Är du min hyresvärd eller min farsa nu?
Ja, ja. Ja, sir, vi ska dämpa oss.
Var det allt?
Okej.
Vi ses i morgon.
Var det din pappa?
- Var har du lärt dig det där? - Jag har tävlat i rodeo.
Ring, då!
Det sitter en snubbe fastbunden vid ett träd på Jefferson Road.
Ca 1,5 kilometer norr om I 20.
Han har en påse vampyrblod på sig. Det är nog en langare av nåt slag.
Behöver han vård?
- Behöver han vård? - Det där räcker, kom nu.
Fan.
Du borde ha låtit mig sova i går, jag ska jobba tolv timmar nu.
Klar, Ruby? Vi måste åka hem nu.
Du har verkligen toppensmink.
Nu är jag redo. Inget kan skada mig med krigsmålningen på.
- Det har hänt nåt med dig. - Det tror jag väl inte.
- Du har ingen mask på. - Du var ju där inne.
Min son tittar fram.
- Är det på grund av honom? - Nej.
Ja, jag antar det.
Det var som fan. Gud kanske älskar fikusar.
Vilken komplimang. Kom nu, Ruby.
- Du måste ju välsigna jellon. - I väg med dig nu.
Men utan min ring. Tack.
- Kom och hälsa på mig. - Ja, miss Lady. Ät dina grönsaker.
- Ses vi? - När vi ses.
- Vad har hänt? - Vem är det där?
Det är Crystal. Hon ska hänga med mig i dag.
Rosie, hur är det?
- En av oss blev skadad i går. - Vem då?
Kevin.
Det är precis att han klarar sig. Han är på sjukhus.
- Vad hände? - Han svarade på ett larm vid 02.00.
Nån ringde och förställde sin röst-
- och sa att det fanns en fastbunden kille med en påse vampyrblod.
Han hamnade i bakhåll. Karln slog honom sönder och samman.
Han fick luftstrupen krossad och han är ju svår att förstå som det är.
Så fruktansvärt.
- Jag får inte förlora poliser redan. - Han är den ende jag nånsin älskat.
- Jag måste prata med Kevin. - Vänta lite, bara.
Han ska föras till rätten.
Andy, det är för hemskt, detta med Kev.
Vill du ha en kram, eller?
Mitt magsår är så stort att kaffet rinner ut genom naveln.
Går det verkligen?
- Du får tre sekunder. - Jag kanske vet vem som gjorde det.
- Fanns det vampyrblod på platsen? - Kenya tog det och kläder i beslag.
Tydligen så säljer metamfetaminlangarna i Hotshot V nu.
- Var har du fått det ifrån? - Poliser ska väl skydda sina källor?
Du är ingen...
Fortsätt.
Om vi kan koppla samman idiotens vampyrblod och Hotshot-
- har vi väl grund för en ny razzia?
- Men det hade du väl redan tänkt på? - Det var en av flera teorier jag har.
Jag ska ringa labbet, men vet du vad... Om han är från Hotshot-
- kallar jag in FBI, DEA, ATF, DOJ och Blackwater-
- och sen skickar vi tillbaka slemmet till dyn han flöt upp ur!
Jag backar upp dig hela vägen.
Och om du behöver förstärkning nu när Kev är borta...
Kolla att Rosie inte har drunknat vid sitt eget skrivbord.
Hej! Visst är det Tara från Merlotte's?
- Ja. - Det här är min vän från jobbet.
Vi har inte hunnit bekanta oss, men nu blir vi allt tvungna.
- Jag vet inte riktigt om jag... - Vi är inte så farliga som vi ser ut.
Ska jag börja?
Hejsan. Jag heter Holly. Jag har inte talat på ett tag-
- men det är så många nya i dag att jag nog borde göra det.
Jag är ett våldtäktsoffer. Det tog lång tid innan jag kunde uttala det-
- och det är kvinnor som ni som har hjälpt mig.
För femton år sen blev jag inlåst-
- och våldtagen av min arbetskamrat i 5½ timme.
Varje dag måste jag stå ut med det minnet-
- och den del av mig som bara vill tycka synd om sig själv.
Hon som bara är misstänksam. Men det var inte så jag uppfostrades.
Jag tror fortfarande att man kan lita på folk-
- och varje dag blir den delen av mig lite, lite starkare...
...och tar en aning mer överhanden.
MAN RÄDDAR GRANNAR
EARL STACKHOUSE TACKAR SITT "SJÄTTE SINNE"
- Hallå? - Det är Hadley. Vad gör du hemma?
- De tänker döda dig. - De försökte, men det gick inte.
- Jag har bara dig och Jason. - Var är du?
Kan du komma till akvariet i Monroe? Det är nån du måste träffa.
Hadley?
Stanna där, jag kommer strax.
- Är det där...? - Hans pappa vet inte om det här.
- Jag har inte sett honom på ett år. - Du kan förlora honom helt.
- Följde nån efter dig hit? - Nu måste du berätta allting.
Jag har gjort nåt jävligt dumt. Jag blev ihop med en vampyr.
Hon heter Sophie-Anne och är vampyrdrottning av Louisiana.
Skämtar du, eller?
Jag berättade saker. Om dig.
Om dina krafter. Jag tänkte inte på det, men hon blev så intresserad.
Och nu verkar Russell Edgington intresserad. Allt är mitt fel.
- Vad vill vampyrerna mig? - De tänker inte på samma sätt som vi.
Du måste lämna Bon Temps.
Jag hittar ett gömställe. Varför har inte du stuckit?
Hunter, älskling. Kom och hälsa på tant Sookie.
Jag måste få veta om han är som du.
Då måste jag beskydda honom.
Hunter, kom hit, vännen.
Vad är det här för tant? Varför är inte pappa här?
Det är okej. Vi behöver inte prata.
Kom.
Vilken fisk gillar du mest?
Ingen vet om att vi gör så här.
- Den blå... - Den är fin. Och den orangea.
Var inte rädd, din mamma älskar dig.
Mamma är också rädd. Hon är mycket räddare än jag.
Åh, nej!
- Kom, vi måste åka. - Nej! Nej!
- Vart ska ni? - Jag har vänner. Bäst du inget vet.
- Hon vet! Hon vet! - Kom!
Hör du! Var är resten?
- På bordet. - Aldrig, det här är två dollar!
Fyra Daughters of Confederacy med fransk manikyr som var nöjda med mig!
- Skulle de bara lämna 2 dollar? - Jag kan inte rå för att de är snåla.
- Ni hörs ut ända i matsalen. - Har jag nånsin fått så låg dricks?
- Jag har inte dina pengar. - Skaka pengarna ur den lille jäveln.
- Ta det lugnt. - Om han ska sno min dricks...
...måste jag få löneförhöjning.
Varför det? För sån jävla usel servering?
- Jag drar pengarna från din lön. - Litar du mer på henne än på mig?
Låter du alla utnyttja dig? Helt jävla otroligt.
Jag har haft två pojkar som han. Han kommer aldrig erkänna-
- men han kommer inte göra om det.
Jag som sa att det här är ett bra ställe.
Jag har varit på mycket värre ställen.
Jag älskar mina ungar, men att komma hit är det bästa på dagen.
Och du kan ju spana in din karl genom luckan ut i köket.
Jag vet inte hur länge till.
Barnet som jag väntar...
Det är inte hans.
Jag har inte sagt det till nån förut.
Pappan är död.
Men han var ond rakt igenom.
Jag väntar ett ondskefullt barn, jag bara vet det.
Och förr eller senare får Terry reda på det.
I sex och en halv månad till kan jag lura mig själv och alla andra-
- innan den bäste man jag nånsin haft krossas fullständigt.
Hur ska jag överleva?
Vill du ha barnet?
Nej.
Nej, det vill jag inte.
Hur kunde jag säga så?
- Vill du ha sällskap till kliniken? - Nej, så kan jag inte göra.
- Det är fel. - Okej, det bestämmer du själv.
Men du är ingen tidsinställd bomb.
Det finns andra lösningar.
Nej, det är ju omöjligt.
- Det är dagsljus. - Hur...
- Du har dödat henne! - Nej! Kom tillbaka!
Du har dödat Sookie. Du har druckit hennes blod. Jag kan se det på dig.
- Jag älskar henne. - Du inbillar dig det.
- Du vill bara ha hennes ljus. - Nej, hon mår bra.
Jag skulle aldrig skada henne.
Låt henne vara. Vi skyddar henne.
- Ni har väl aldrig skyddat henne? - Jo då, tro mig.
Vilka är "vi"?
Sookie behöver veta vad hon är, så att hon kan skydda sig själv.
Vad är du för varelse?
Har du sovit nåt?
Jag mår bra.
Är vakterna kvar utanför?
Pam, vad Rådet än beslutar så får inte du ta på dig nåt ansvar.
Du dödade inte Magistern.
Jag är en bättre lämpad syndabock. Vem är det enklast att skylla på?
En gripen sheriff eller en försvunnen kung?
I Russells slott hittar de hans döda älskare.
- Vad gjorde han? - Inget.
Men han var den Russell älskade mest. Han var tvungen att dö.
Jag har varit med dig i hundra år.
Varför har du aldrig berättat om Russell?
Du behövde inget veta. Varför skulle du bära min smärta?
- Du behövde inte bära det ensam. - Jag är inte svag.
Det var bara jag som överlevde.
Bördan är min att bära.
Vi har gått igenom så mycket tillsammans under så lång tid.
- Det kan inte bara plötsligt ta slut. - Allt har en ände.
Till och med för oss odödliga.
Om jag inte kan fortsätta-
- måste du skapa en ny vampyr.
Det är din tur att vara skapare.
Hej.
- Två. - Hej, Jess.
- Det här är... - Följ mig.
- Tänker du inte ens hälsa? - Du kan komma när jag är ledig.
Det finns till och med andra ställen.
Det här är mitt stamställe.
Och för den delen var det du som gjorde slut.
Ja, jag bryr mig inte.
Då vill jag presentera Summer.
Jessica, jag har hört så mycket...
Fan också!
Det var inte med flit.
Jag är så stolt över dig.
För att du har valt livet. Jag har inget emot vampyrer-
- men de lever inte.
- Titta, vad ledsen hon är utan dig. - Ja.
Hon drog in dig i mörkret. Jag är så glad att du kom tillbaka med mig.
Man kan inte leta antikviteter på kvällen.
Nu tror T-Dub att jag är tjallare. Vad gjorde jag annars på stationen?
Sluta oroa dig för dem nu. Teabag är bakom dig nu, älskling.
Sheriffen lyssnade på mig i dag och vi ska spränga Hotshot.
- Va? - Vi ska ta dem. Du får ligga lågt.
- Vad kommer att hända med dem? - De åker in.
Det är ju mina släktingar. Vi måste åka dit och varna dem.
Ska du springa tillbaka?
Till Felton som slog dig och som nästan dödade Kev?
Hur kunde han ta sig loss? Han såg ju ut som en julskinka.
Det finns folk där som är oskyldiga.
Och barnen vet inget annat.
Du kan inte låta socialen ta dem.
Det kan du inte.
Besök av kocken, vilken tur jag har.
Jag ville veta vem som beställde vegoburgare med bacon.
- Jag ville se om du skulle göra den. - För dig är jag beredd att gå långt.
Det är därför jag kommer tillbaka.
Om du inte äter upp den får du ingen efterrätt.
Lafayette...
Sköterskan? Har ni nåt ihop?
Om två dagar i rad betyder det, så. Det är rekord.
Det kan fortfarande gå åt helvete.
- Dra åt helvete, själv. - Jag menade inte... Äsch, det...
Glöm det. Klart du kan lita på honom.
Han vet allt om mig, men kommer ändå tillbaka.
Jag vet inte om han är en idiot eller ett mirakel.
Om han fixar din morsa skulle jag kalla honom mirakel.
Det var fan på tiden.
- Förlåt, jag menade inte... - Nej då, jag är glad för din skull.
Tack.
Jag kommer strax.
Vakta mina dockor.
Hej.
Jag ville be om ursäkt.
- Jag menade inte att skrämma henne. - Du kunde inte rå för det.
Hon verkar...
...kort.
Vi kan inte alla...
Vet hon att du avskyr dockor?
Vi pratar inte så mycket om mig.
Gör hon dig lycklig?
Jag avskyr henne. Jag avskyr henne!
Det är bara dockor och musikallåtar och hon snackar oavbrutet.
Det driver mig till vansinne, Jess.
Varför är du ihop med henne, då?
Det är bättre än att sitta och tänka på dig.
Är allt okej?
Vad fan är det med dig?
Är han där inne?
Talbot, Talbot... Titta.
Amerikanska vampyrförbundet skyddar din mördare. De kan ligga bakom.
Detta ska de få sona, min älskade. Jag lovar och svär.
De ska få sona detta.
- Du ser för jävlig ut. - Jag mår toppen.
Så här lyder utslaget:
"Rådet avsäger sig all vetskap om förhöret"-
- "redogörelsen och detta utslag."
"Inget av detta har nånsin hänt."
Försvunna kungligheter och döda magistrar vill ingen ta i.
- Förslaget är ju nära att gå igenom. - Russell slutar inte att döda.
- Tänk om människorna får veta. - Därför ska du sköta det.
Diskret - och viktigast av allt: utanför protokollet.
Du ville hämnas. Varsågod.
- Vad får jag får resurser? - Inga, vi vill inte blandas in.
Hu ska jag kunna döda honom? Han är tre gånger äldre än jag.
Din gnällkärring.
Enda kopplingen mellan Sophie-Anne, Russell och Magistern är du.
Du är upphov till den här högen med skit, så nu får du ta bort den.
Ge mig hans huggtänder, annars tar jag dina.
Om han gjort det en gång kan...
- Stanna här. - Din hora!
- Passa dig. - Det där är min dotter.
Vem tror du att du är? Jag har ingen tjallare till dotter!
Du är inte välkommen här. Bråka får du göra utanför.
Du sa att du inte hade sett henne. Du är inte ens karl nog att stå för det.
Nu går vi.
Vem är karl nu?!
Din kuk!
Kukjävel!
Du måste stoppa honom!
Ta det lugnt.
Han andas, men han är illa däran.
Ta tag i benen på honom.
Du måste möta mig vid akuten om 20 minuter. Tack, brorsan.
Kör!
Vänta! Stanna!
Du kan inte åka med honom!
- Han har bara utnyttjat dig. - Pappa är allt jag har.
Om du inte fattar det vet du inget om mig.
Jag vet när du är korkad. Du går tillbaka till dem som styrt ditt liv.
Precis, ingen ska styra mitt liv.
- Särskilt inte du! - Vi måste åka!
Crystal!
Helvete!
Nej! Det låter så illa.
- Jag dödade dig...! - De sa det.
Varför sa de så, varför skulle du döda nån du älskar?
- Jag älskar inte dig. - De sa det också.
Jag vägrade att tro det. Jag var tvungen att se det med egna ögon.
Vet du vad som smärtar mest? Att du inte sörjde.
Om du hade älskat mig ett litet uns-
- så hade du sörjt min död!
- Jag älskar dig så. - Du älskar ingenting alls.
Du kan inte älska, du är psykopat.
Du våldtog mig och plågade mig, för det är vad vampyrer gör.
Och det kallar du kärlek?
Jag ska sörja din död, Tara.
Jag ska sörja dig djupt.
Det sorgliga är att du aldrig får veta hur djupt jag kommer att sörja.
Döda mig då, vad väntar du på?!
Vill du att jag ska be för mitt liv?
Det är det enda ni känna - livets utplånande. För ni är själva döda.
Din sjuke jävel, du ska inte få den tillfredsställelsen!
Varför vill du att jag ska döda dig?
För i samma ögonblick är jag av med dig.
Då är jag fri och du har ingenting!
Håll käft!
Ditt hjärta slår så fort.
Jag vill känna det stanna.
Släpp henne!
Det är ett privat samtal, stick nu.
Flytta på dig, för helvete.
Tänker du skjuta mig? Du ser väl att jag är vampyr?
Sätt hur många skott du vill, jag läker direkt.
Inte om jag har träkulor.
Kom in.
- Jag har ringt och ringt. - Vet inte hur jag ska förklara.
Tiden bara flög i väg.
- Försov du dig? - Nej.
Var har du varit? Har du besökt drottningen?
- Varför skulle jag det? - Känner du henne?
- Jag var hennes undersåte. - Min kusin var ihop med drottningen.
Och nu är drottningen och Russell ute efter mig och såna som mig.
Vet du nåt om den saken?
- Jag tror jag vet vad de vill ha. - Varför har du inget sagt?
Jag fick veta först i dag. Jag vet inte vad det var och hur jag kom dit.
Kanske var det för att jag drack ditt blod.
Sookie...
Jag vet vad du är.
Vi är på väg till flygplatsen.
Jag har talet här och jag lär mig det utantill tills vi landar i Oregon.
Nej då, jag väntar.
Åh, miss Flanagan...
I Salem, Oregon, har företrädare för båda vampyrsidorna-
- samlats i väntan på omröstningen kring vampyrers rättigheter.
Förslaget har vunnit stöd, men 20 procent har ännu inte bestämt sig.
Blir det lättare att välja sida nu, Amerika? Stäng inte av kameran!
Ni ser så snabbt jag kan döda.
Mina damer och herrar, jag heter Russell Edgington-
- och har varit vampyr i nästan tre tusen år.
Amerikanska vampyrförbundet vill låta påskina att vi är precis som ni-
- och det är vi kanske på vissa sätt.
Vi är narcissister och roffar åt oss oavsett följderna, precis som ni.
Växthuseffekt, krig, giftigt avfall, barnarbete, tortyr, etisk utrensning.
Det är inget högt pris för era SUV:ar och platt-tv-apparater-
- era diamanter, era märkesjeans och era löjliga pråliga jättekåkar!
Meningslösa symboler för att stilla-
- era darrande, ryggradslösa själar.
Men nej. När det kommer till kritan-
- är vi inte alls som ni.
Vi är...
...odödliga. För vi dricker det sanna blodet.
Levande, organiskt, mänskligt blod.
Det är den sanningen AVF vill dölja för er.
Att äta folk är inte så populärt-
- så de låtsas vara välvilliga för att få igenom sitt förslag.
Men var så säkra - det här är den sanna vampyren!
Varför skulle vi...
...vilja ha samma rättigheter som ni?
Ni är inte våra jämlikar.
Vi kommer att äta er - när vi har ätit era barn.
Och nu över till vädret. - Tiffany?